Ma vittem ki a szemetet, ugyanúgy a szelektiv tele van visszaváltható 50 ft-os palackokkal... (mondjuk mióta elindult, azóta folyamatosan)
Én szépen elmentem visszaváltani a boltba. Egy automata van, háromszor romlott el mig ott voltam, kilométeres a sor, bácsi mögöttem azt mondta, már másik üzletből jött át, mert ott teljesen bedöglött, és a boltosok azt mondták, nem az ő dolguk megjavitani, be van jelentve...
A másik meg, hogy mennyi palackot váltanak vissza azt nem vitatom, mert a kukázók szépen visszaviszik vagy a büfések, de az egyszeri embernek nyűg a fél literes palack.
Én szépen elmentem visszaváltani a boltba. Egy automata van, háromszor romlott el mig ott voltam, kilométeres a sor, bácsi mögöttem azt mondta, már másik üzletből jött át, mert ott teljesen bedöglött, és a boltosok azt mondták, nem az ő dolguk megjavitani, be van jelentve...
A másik meg, hogy mennyi palackot váltanak vissza azt nem vitatom, mert a kukázók szépen visszaviszik vagy a büfések, de az egyszeri embernek nyűg a fél literes palack.
Baráti köröm hasonló szinten mozog, de mindig megkapom, hogy könnyen vagyunk, mert Budapesten mérnökként jó keresettel ilyen körben mozogva ez nem nagy dolog. Azt senki nem akarja figyelembe venni, hogy a jó fizetés és vele együtt a jó döntések nem csak úgy maguktól jöttek, én is / mi is váltottunk munkahelyet, költöztünk vidéken aztán vidékről, majd Budapestről az agglomerációba, közben építettük, megalapoztuk magunkat meg a lakásunk is, ha éppen nem újba tudtunk költözni majd jó áron adtuk el. Az utolsó költözésnél nem adtuk el az újépítésű lakásunk, és az utóbbi évek albérleti dijemelkedéseivel plusz spórolt pénzt hozzátéve vettünk még egy lakást befektetési jelleggel még a háború előtt. A baráti körünk / munkatársaim ugyanezt az utat járták be. Van aki még mindig mozog, költözik családi okok miatt (jön a köv. gyerek stb), de közben a meglévővel is okosan kell gazdálkodni.